MARNIE
Traducerea și adaptarea ȘTEF IONESCO
Jaf! A curățat tot!
9.977 de dolari.
Precis, cât ți-am spus la telefon.
Și fata aceea a reușit. Marion Holland!
Asta-i fata. Marion Holland!
- Poți s-o descrii, domnule Strutt? - Bineînțeles că pot.
1,70 metri. 50 de kilograme.
Mărimea 48 la haine.
Ochi albaștri. Păr negru... Ondulat...
Și o calitate... Dantură frumoasă.
Ce naiba e atât de amuzant?
A fost produsă o mare pagubă!
Da, domnule. Ați spus... Ah, părul negru...
Ondulat... O calitate... Dantură sănătoasă.
A fost 4 luni angajata dumneavoastră?
Ce recomandări a avut, domnule?
Ei bine, de fapt...
Da... Sunt sigur că a avut recomandări.
Nu vă amintiți, domnule Strutt?
N-a avut niciun fel de recomandare.
Ei bine, a lucrat ca dactilografă.
N-a avut îndatoriri confidențiale.
Domnule Rutland... N-am știut că sunteți în oraș.
A avut loc un jaf. Aproape 10.000 de dolari.
Am auzit. O fată drăguță, fără nicio recomandare.
O știi. Ți-am arătat-o ultima dată când ai fost aici.
Spunea-i că-ți place ce am realizat aici... Felul în care arată locul ăsta...
Oh, aia... Bruneta cu picioare...
Scuzați-mă. Domnul Rutland e client.
Nu cred că ai timp să discutăm afaceri, domnule Strutt,
cu toate problemele astea pe cap.
Oh, nu, nu. Întotdeauna există timp pentru afaceri.
Cum mai merge treaba în Philadelphia?
Vrăjitoare mică... Am s-o pun la răcoare pentru 20 ani.
Am știut că era prea frumos să fie adevărat.
Întotdeauna dornică să muncească peste program și să nu greșească.
Așezându-și mereu fusta peste genunchi
ca și cum ar fi ascuns o comoară națională.
Părea așa de drăguță... Atât de eficientă...
- Atât de... - Plină de aptitudini?
Wilmington, Baltimore, Washington...
Richmond, Petersburg, Rocky Mount...
Wilson, Fayetteville, Florence...
Charleston, Savannah, Jacksonville...
Miami, Tampa, St Petersburg...
Bună ziua, doamnă Maitland.
Oh, ce bine că te-ai întors, domnișoară Edgar.
- Vă oferim aceeași cameră. - Mulțumesc, doamnă Maitland.
Poate cineva să mă ducă acum până la Garrod?
- Sigur că da. Când doriți... - Imediat. Doar să mă schimb.
Bună ziua, domnișoară Edgar? Mă bucur că v-ați întors.
Bună ziua, domnule Garrod.
Ah, drăguțul meu...
Răsfățatul ăsta al tău a știut că se întâmplă ceva.
A încercat de două ori să mă muște azi dimineață.
Forio, dacă vrei să muști pe cineva, mușcă-mă pe mine.
Mulțumesc.
# Mamă, mamă # # Sunt bolnavă #
# Cheamă un doctor #
# Cheamă o asistentă #
# Cheam-o pe doamna # # Cu geanta din piele de crocodil #
# Doctorul a spus că-i oreion# # Asistenta a spus că-i pojar#
# Doamna cu geanta din piele de crocodil # # A spus că nu-i nimic #
- # Câți ani voi mai trăi # - Mulțumesc.
# 1, 2, 3, 4, 5, 6 #
Ah, tu ești. Unde-i mama?
Face o plăcintă cu nuci... Pentru mine.
Mi-am imaginat.
Cine e, Jessie?
- Bună, mamă. - Bună, Marnie...
Ești scumpă la vedere.
Nu pot zbura dintr-un loc în altul așa cum faci tu.
Boston, Massachusetts... Elizabeth, NewJersey...
Ți-am adus niște crizanteme.
Gladiolele alea sunt proaspete. Domnișoara Cotton le-a adus aseară.
N-am suportat niciodată gladiolele. Le voi arunca.
Pentru Dumnezeu... Marnie, vezi că picură.
Jessica, du-i astea mamei tale.
Nu vine acasă până la 18:00.
Stau aici până la 18:00.
Atunci du-le la bucătărie. Scapă de ele.
Du-le la bucătărie să nu picure peste tot.
Nu suportăm gladiolele...
Îți trimit destui bani, mamă. Nu trebuie să mai câștigi și ca babysitter.
Cine-a spus că fac asta? O fac din plăcere.
Isteața asta de Jessie...
Marnie, dacă ai auzi ce spune...
Oh, dar aud...
Primesc raport cu cele mai mici detalii despre înțelepciunile lui Jessie Cotton.
De câte ori vin acasă, e mereu aici.
Văd că ți-ai vopsit părul, Marnie.
- Puțin. De ce? Nu-ți place? - Nu.
Femeile cu părul blond arată de parcă vor să atragă bărbații.
Bărbații și onoarea nu fac casă bună.
Ți-am adus ceva, mamă.
De ce dai banii pe nimicuri?
Oh, Marnie...
N-ar trebui să-ți cheltui toți banii pentru mine.
De asta sunt făcuți banii. Pentru a fi cheltuiți.
Așa cum spune Biblia... "Banii sunt răspunsul tuturor lucrurilor".
În casa asta nu vorbim urât despre Biblie, domnișoară...
Glumeam... Cum se poartă?
Așa. Legată sub bărbie.
Oh, e elegantă... E foarte elegantă.
Umbli aiurea și cumperi blănuri ca și cum ar fi o nimica toată.
Domnul Pendleton mi-a mărit din nou salariul.
I-am spus doamnei Cotton că fata mea e secretara unui milionar.
E atât de generos cu ea ca și cum ar fi fiica lui.
Domnișoară Bernice, nu vrei să mă piepteni
- înainte de a ajunge mama acasă? - Sigur că da, scumpo.
Fugi și adu peria.
Oh, puștoaica asta cu părul ei...
Îmi aduce aminte de tine când erai mică. Culoarea...
Pe partea asta de stradă nu avem soare după-amiaza.
Șoldul și piciorul mă dor îngrozitor.
Am adus peria de păr.
Marnie, ai grijă cu piciorul.
Niciodată n-am avut timp să mă ocup de părul lui Marnie când era mică, așa ca tine.
- Cum așa? - Oh...
După ce am avut accidentul ăla urât,
multă vreme m-am simțit rău, apoi a trebuit să muncesc.
N-ați avut un soț?
Nu, n-am avut. Chiar n-am avut.
Gata.
E foarte drăguț așa periat.
Frumușico, e aproape 18:00. Hai, șterge-o acasă.
Și nu uita să-i duci mamei tale gladiolele alea.
Dar plăcinta mea? Cum rămâne cu plăcinta mea de nuci?
Am să ți-o aduc mai târziu, când va fi gata.
Acum, Jessie, du-te direct acasă.
OK. La revedere, domnișoară Bernice. Ne vedem mai târziu, domnișoară Bernice.
Chiar îți place eșarfa, mamă?
E nurcă veritabilă.
Așa... Arăți exact ca o bunicuță.
Niciun bărbat nu mi-a oferit vreodată așa ceva.
N-avem nevoie de bărbați, mamă.
Ne descurcăm foarte bine amândouă. Tu și cu mine.
O femeie n-are nevoie de niciun bărbat.
Uită-te la tine, Marnie.
I-am spus domnișoarei Cotton... Uită-te la fata mea, Marnie...
E prea deșteaptă să se combine cu vreun bărbat... Cu niciunul.
Hai să mergem în bucătărie.
Trebuie să mă uit la plăcinta aia.
Marnie, m-am gândit s-o rog pe domnișoara Cotton și pe Jessie să se mute la mine.
Domnișoara Cotton e o femeie tare drăguță.
E serioasă, muncitoare... Are o fetiță de crescut...
Haide, mamă... Spune pur și simplu ce ai de spus.
Vrei de fapt ca Jessie să vină să stea cu tine.
Marnie, doar nu ești geloasă pe o copilă ca Jessie...
Nu mă deranjează cu nimic.
Și am putea avea și niște bani în plus.
Familia Cotton sunt niște oameni foarte cinstiți.
De ce nu mă iubești, mamă?
Întotdeauna m-am întrebat asta.
Nu mi-ai oferit niciun strop din dragostea pe care i-o oferi lui Jessie.
Mamă...
De ce fugi întotdeauna de mine?
De ce? Cu ce am greșit?
Cu nimic. N-ai greșit cu nimic.
Ba nu. Nu-i adevărat.
Întotdeauna ai considerat că e ceva în neregulă cu mine.
- Întotdeauna! - Niciodată.
Dumnezeule! Când mă gândesc la tot ce-am făcut...
ca să te fac să mă iubești.
Tot ce-am făcut...
La ce te gândești acum, mamă?
La ce-am făcut?
Ce crezi? Lucruri indecente, nu?
Crezi că sunt iubita domnului Pendleton și de asta nu vrei să te ating?
Așa crezi că am făcut banii pe care ți-i trimit?
Îmi... Îmi pare rău, mamă.
Nu știu ce m-a apucat.
Știu că nu gândești lucruri rele despre mine.
Niciodată.
Îmi pare rău. Îmi pare sincer rău.
- Culeg eu nucile. - Nu, du-te sus și întinde-te.
Ești obosită. Am s-o rog pe Jessie să vină și să strângă ea nucile.
Bine.
La urma urmei... E plăcinta ei, nu?
Nu, Nu vreau... Mamă, nu!
Marnie, trezește-te. Marnie!
Nu mă fă să mă mișc, mamă. E prea frig.
Trezește-te, Marnie. Încă visezi.
Du-te și spală-te. Cina e gata.
Iar am avut acel vis.
- Mai întâi bătăile, apoi... - Cina e gata.
Se întâmplă mereu când vii la ușă.
Atunci se face frig.
- Domnișoară Clabon. - Bună dimineața.
Domnul Ward e în birou?
Da. Are o întrevedere pentru postul de secretară.
Rutland & Company e o instituție publică cu vechime...
Domnule Rutland... Domnișoara Blakely, domnul Rutland.
Vă vom anunța noi cu siguranță, domnișoară Blakely.
Mulțumesc pentru timpul acordat, domnule Ward. O zi bună, domnule Rutland.
O zi bună, domnișoară Blakely.
Cred că asta e. Pare a avea exact pregătirea necesară...
Vino puțin, te rog.
Luați loc... Luați loc, doamnă... Taylor.
Mulțumesc.
Am aici recomandările dumneavoastră din Pittsburgh.
Referințe... De la Kendall...
Sunt singurele recomandări pe care le aveți?
Domnule Ward, am o pregătire bună, dar am puțină experiență.
Kendall a fost de fapt primul meu serviciu.
După ce am terminat școala, m-am măritat. Soțul meu a fost contabil.
M-a ajutat cu pregătirea mea.
Am învățat multe de la el. Contabilitate, balanțe...
- Chiar și câte ceva despre computere. - Înțeleg.
Când soțul meu a murit pe neașteptate în noiembrie, anul trecut,
mi-a lăsat ceva bani, dar m-am gândit că trebuie să-mi găsesc ceva de lucru.
Bună, grea... Cum o fi.
Am primit un servici la Kendall, dar a fost...
N-am fost chiar pe postul dorit și nu era oricum nicio șansă de a obține altceva la Kendall.
Și nu mă refer la salariu. Salariul nu e cel mai important lucru pentru mine.
Prefer o muncă mai interesantă, domnule Ward.
Ceva care să mă țină ocupată.
Nu mă interesează cât de mult muncesc sau câte ore.
De ce ați plecat din Pittsburgh, doamnă Taylor?
După ce a murit soțul meu, am...
Doamnă Taylor, ăsta e un post care presupune încredere.
Dați-mi măcar o șansă să vă demonstrez, domnule Ward.
Bine, doamnă Taylor.
Te prezinți luni la muncă.
Domnișoara Clabon din celălalt birou te va îndruma.
Vin imediat.
De ce am acceptat dacă nu are nicio recomandare? Vom avea probleme...
Să presupunem că sunt doar un spectator la o paradă care trece.
Nu înțeleg.
Nici n-ar trebui să înțelegi.
Bună, domnișoară Clabon.
Bună, domnule Sam. Cum merg afacerile?
Domnișoară Mainwaring...
Mark e aici? Caut pe cineva care să ofere prânzul și cineva care să încaseze un cec.
Cred c-o să-l aleg pe Mark pentru prânz și pe tine pentru cec.
Intră.
Aveți cardul de asigurare, doamnă Taylor?
- Sigur că da. În poșetă. - Cine e tipa?
Domnișoara Clabon îți va arăta împrejurimile. Lucrează aici de șapte ani.
Cred că a găsit exact ce căuta. Bună ziua, doamnă Taylor.
Domnișoară Clabon, sună te rog la personal să întocmească documentele?
Desigur, domnule Ward.
Alo. Biroul domnului Ward.
Vrei te rog să-mi trimiți un formular W-4 și restul pentru o angajare?
Da, înainte de prânz. Aștept.
Mulțumesc.
Maud, cum rămâne sâmbătă?
Am crezut c-ai spus că mama ta nu vine cu noi.
Vroiam doar să mă asigur de rezervări.
Și de ce nu m-ai sunat?
Bine. Oricând.
Mulțumesc, domnule Sam. Voi încerca să-i cheltui fără cap.
- La revedere, domnișoară Clabon. - La revedere.
Ea e Lil Mainwaring, cumnata domnului Rutland.
- Sora ei a fost soția domnului Rutland. - A fost?
A murit acum un an și jumătate. Ceva la inimă.
Avea doar 29 de ani.
Oricum, e bine că o crește pe Lil.
Lil locuiește cu ei și cu bătrânul Rutland în Wykwyn.
Am sentimentul că micuța Lil plănuiește să rămână... pentru totdeauna.
Dar cum îți spuneam... Bătrânul Rutland, tatăl lui Mark,
n-a fost niciodată aici.
Compania era la pământ când a preluat-o Mark.
Se spune că în prima săptămână s-au pensionat...
Trei membri ai consiliului... Președintele, vicepreședintele și secretara..
Pauză de cafea, doamnelor.
- Te superi dacă îmi aduci și mie o ceașcă? - Doar cafea? Nu vrei gogoși, cornulețe?
- Pot să-ți aduc un cornuleț? - Nu, doar cafea.
- Nu mai am cerneală roșie. - Ia de la mine.
- O iau eu. - Nu, ți-o aduc eu.
Mulțumesc.
Doamnă Taylor, ai pățit ceva?
Doamnă Taylor!
Cred că a pățit ceva. Vezi ce e.
Mary, ai pățit ceva?
Ce?
N-am nimic. Am vărsat puțină cerneală roșie pe bluză.
Modul în care ai fugit din birou... Domnul Rutland era acolo.
- A crezut că ai pățit ceva. - E în regulă. N-am nimic.
Mi-am stropit doar puțin bluza cu cerneală.
Pentru Dumnezeu... Atâta agitație pentru nimic.
De ce tot încuie și descuie sertarul ăla?
Nu-și amintește niciodată combinația de la seif.
E încuiată acolo. Domnul Rutland și cu mine avem și noi o cheie, pentru urgențe.
Pentru Dumnezeu... Sunt doar cinci cifre.
Doamnă Taylor... Am primit un telefon de la domnul Rutland.
Și-a amintit că ai spus că ești dispusă să lucrezi și peste program.
Întreba dacă ai putea lucra sâmbătă.
- Sâmbătă? Bineînțeles. La ce oră? - 14:30.
Am să-l anunț pe domnul Rutland că ești disponibilă.
Intră, doamnă Taylor.
Bună ziua, domnule Rutland.
Îți place arta precolumbiană, doamnă Taylor?
Astea au fost colecționate de soția mea. E moartă.
Singurele ei lucruri pe care le-am păstrat.
Și asta-i Sophie. E o jaguarundi.
America de Sud. Eu am... dresat-o.
Și ce-ați învățat-o să facă?
Să aibă încredere în mine.
Doar atât?
E un lucru mare lucru... pentru un jaguarundi.
Trecem la treabă?
Poți folosi mașina aia de scris.
Vreau un original și o copie.
Dacă nu înțelegi ceva, întreabă.
L-am scris chiar eu la mașină și sunt un dactilograf foarte inventiv.
"Prădătorii din pădurea amazoniană"...
Înainte de a lucra pentru Rutland, doamnă Taylor,
aveam intenția de a deveni zoolog.
- Încerc încă să mai țin pasul. - Zoolog?
Comportament instinctual.
Zoologia include și oamenii, domnule Rutland?
Într-un fel, da. Include toți strămoșii animalelor...
de la care omul a preluat instinctele.
Și instinctul feminin?
Acel articol se referă la instinctele prădătorilor.
Ai putea-o numi clasa criminalilor lumii animalelor.
Clasa femelelor e mult mai largă decât cea a prădătorilor.
Aprinde lumina dacă vrei.
Întrerupătorul e lângă ușă.
De ce nu stai jos, doamnă Taylor?
Dacă furtuna te înspăimântă atât de mult, îți aduc ceva de băut.
Doamnă Taylor?
Clădirea are împământare, doamnă Taylor.
Ești în siguranță aici...
Ești ferită de fulgere.
Culorile... Opriți culorile.
Ce culori?
S-a terminat. S-a terminat totul. Ești în regulă.
Ești OK acum? Vrea să bei ceva? Un coniac?
- Nu, mulțumesc. Îmi pare foarte rău. - Oh, nu fi naivă.
- De ce te deranjează culorile? - Culorile?
Păreai înspăimântată de niște culori.
Nu, nu... Mă înspăimântă tunetele și fulgerele.
Nu mi-am imaginat că te poate înspăimânta ceva.
Toți o pățim la un moment dat.
Locul ăsta arată ca o epavă iar tu nu ești capabilă să muncești.
Ar fi mai bine să te conduc acasă. Poți face treaba asta și altădată.
- Mulțumesc. Am... - Du-te și ia-ți lucrurile.
E frig și umezeală aici.
Trebuie să-i aduc pe cei de la întreținere.
- Îmi pare rău pentru biroul tău. - De ce ți-ar părea rău?
Spuneai că era tot ce ți-a rămas de la soție.
Am spus că e tot ce mi-a rămas din ce a aparținut soției mele.
Native Winkler este al doilea. Hopeless este al treilea.
Nu... Vreau să ascult.
- Îți plac cursele? - Îmi plac caii.
Mă duc la curse când pot.
- Soțul tău era un fan al curselor? - Da.
- Și acum mergi singură? - Da.
Hipodromul din Atlantic City e deschis până la sfârșitul lunii.
Am putea merge sâmbăta viitoare.
De acord.
- Îți plac caii? - Nu, absolut de loc.
Fast Return avansează prin exterior.
Încă una.
Îmi place aici.
Tu ești experta. Ce propui pentru următoarea cursă?
Lemon Pudding. A terminat al treilea acum trei curse.
- Are un jocheu bun astăzi. - Atunci Lemon Pudding să fie.
Dimineață se spunea că are cota 4-1. Voi paria pe el.
Scuzați-mă...
Sunteți Peggy Nicholson, nu-i așa?
Mă mai țineți minte?
Scuzați-mă. Ce spuneați?
- Nu sunteți Peggy Nicholson? - Nu, nu sunt.
Da? Am fost sigur că sunteți. Când v-am văzut aici...
Îmi pare rău, v-ați înșelat. Nu sunt domnișoara Nichols.
- Nicholson. - Nicholson.
Frank Abernathy ne-a făcut cunoștință acum câțiva ani în Detroit.
Frank Abernathy. Vă amintiți de Frank.
Nu, nu cunosc pe nimeni pe care-l cheamă Frank Abernathy.
N-am cunoscut niciodată pe cineva pe care-l cheamă Frank Abernathy.
- Acum, vreți vă rog să plecați? - Hai, dragă...
Încerci să râzi de mine, nu-i așa?
De ce-ar vrea o tânără domnișoară să râdă de dumneata?
Oh, îmi pare rău. Am crezut că o cunosc pe această doamnă.
- Te cunoaște? - Nu.
- Înseamnă că ai confundat-o. - Am spus că am crezut că o cunosc.
- Am spus că-mi pare rău. - Bravo. Ești scuzat.
Acum poți pleca.
- Te-ai întors repede. - Da. Cine-i admiratorul?
Se pare că am o față comună.
Ce ți-ar place pentru următoarea cursă?
Putem merge la grajduri? Aș vrea să-l văd pe Telepathy.
Îl urmăresc de când avea doi ani.
Cred că ăsta-i vechiul nostru prieten, Telepathy.
Da, numărul 8. Telepathy.
Pare cam slăbănog, dar mă înclin în fața cunoștințelor tale.
- Ce e? Ce s-a întâmplat? - Nu paria pe el.
- De ce? - Are strabism.
Putem pleca acum?
Ești un exemplu de urmat. Nu fumezi, nu bei, nu pariezi.
Doar de data asta... Pentru noroc.
- Nu cred în noroc. - În ce crezi?
În nimic.
Poate în cai. Cel puțin ei sunt frumoși,
și nu sunt în niciun caz precum oamenii.
Oh, da, oamenii. O rasă nereușită.
În general.
Ai avut o copilărie dură, doamnă Taylor?
Nu neapărat.
Eu cred că da. Ai avut o viață grea prin care să răzbați.
Dar ești o fată deșteaptă, nu-i așa?
Vocabular îngrijit, bune maniere...
- De unde le-ai învățat? - De la cei mai buni.
Dar copilăria ta dură, domnule Rutland?
Aceeași poveste tristă, prevestind o tinerețe plină de frustrări.
Tras în jos de bani, poziție, obligații...
Cu timpul mi-am revenit, iar compania a fost ținută în frâu.
Am avut aproape 1.000 de angajați care puteau să-și piardă postul când era să dăm faliment.
Dar familia Rutland?
Ce i s-a întâmplat familiei tale?
Niciodată nu i se întâmplă nimic unei familii cu tradiție.
Cel puțin nu uneia moștenitoare din generație în generație.
Te-ai speriat inutil. Calul tău cu strabism tocmai a câștigat detașat.
Cred că mi-a ajuns. Putem pleca?
Dacă vrei.
Cursele sunt deschise până la sfârșitul lunii.
Asta înseamnă încă două sâmbete.
Dacă te ține norocul, luna viitoare voi fi un om bogat.
- Domnișoară Nicholson... - Îți forțezi norocul, băiete.
Unde mergem de data asta?
Mă gândeam că e momentul potrivit să-l cunoști pe tatăl meu.
- Trebuia să-mi fi spus. - E în regulă.
Tata se orientează după miros. Dacă miroși a cal ești pe placul lui.
Am ajuns. Marele conac...
- Bună, tată. - Cine e?
Mary Taylor. Mary, el e tatăl meu.
- Îmi pare bine, domnule Rutland? - O fată, în sfârșit...
Nu e chiar o fată, tată. E o expertă în cai.
Cursele s-au încheiat. M-am gândit că dacă o aduc să-ți vadă caii.
- Îi voi atrage atenția mai mult. - Splendid! Splendid!
Vino, draga mea. Tocmai aveam de gând să servesc un ceai.
Mary, ea e cumnata mea, Lil Mainwaring.
- Mary Taylor. - Încântată.
Bună. Te-am văzut la Rutland, nu-i așa?
Mă întreb ce găsiți toți de făcut la Rutland.
Oh, Doamne... Era cât pe ce să fac o entorsă astăzi.
Aș vărsa pe jos cu siguranță... Nu vrei tu să...?
Tare, te rog. Fără lapte, două lingurițe de zahăr.
Mesele în casa asta sunt scandaloase,
dar insist pentru o prăjitură bună Horn & Hardart la ceai.
Vrei cu lămâie, nu-i așa, Lil?
Da, cu lămâie pentru Lil. Mary.
Tare și cu puțin rom pentru mine.
Ceai de fată bătrână... Ceai amestecat cu o băutură tare.
- E ceva meschin în asta, nu? - Ce părere ai, domnișoară Taylor?
Crezi că Mark e un tip meschin?
Se poate.
Cum bei ceaiul, domnișoară Taylor?
De obicei cu un pliculeț de ceai într-o cană cu apă fierbinte.
E un obicei leneș, draga mea.
Aș vrea o bucată de prăjitură cu unt, te rog.
- Știi să călărești, domnișoară Taylor? - Puțin.
Cel mai frumos lucru din lume, pentru un bărbat sau o femeie, e un cal.
Nu cred că ești interesată prea mult de Mark.
- Nu vânează, nu știe să călărească... - Te rog, tată...
Am sperat că voi ajunge ușor să fac aceste lucruri.
Plănuisem chiar să-i arăt caii mai întâi.
Dă peste cap aia sau ia-o cu tine la grajduri.
Mark încearcă să se comporte ca și cum ar fi adus-o pe domnișoara Taylor să vadă caii.
- Dar de fapt a adus-o să mă vadă pe mine. - Serios? De ce?
Pentru a ne face cunoștință. Doar sunt o partidă bună, nu?
Lil, cred că încheietura ta tânără s-a refăcut suficient ca să-i pui tatii încă o ceașcă de ceai.
- Da, aș mai bea o cană. - Nu pot!
"Când datoria îți șoptește că trebuie, tinerețea răspunde că nu poate."
Ticălosule! Tu cu citatele tale...
Vrei să vii să-ți petreci și următorul weekend cu noi?
Poți să-ți aduci și pliculețul de ceai. Să-l servești printre cai...
O seară bună, Mary. Trebuie să plec. Ne vedem luni.
O seară bună, Susan.
O seară bună. Ne vedem luni.
Nu-mi găsesc pudra. Ai cumva tu?
Da, poftim.
- Haide. - Așteaptă puțin.
- Hai odată. - Bine, vin acum.
Adică trebuie să stăm și să așteptăm până ne cheamă?
- O seară bună, fetelor. - O seară bună. Pe curând.
- Weekend plăcut. - Da.
E îngrozitor...
- Ce ai de gând să faci? - Nu știu. Hai acasă.
Poate că deja te-a sunat.
Dacă am pierdut apelul, asta e.
Ăsta-i cel mai bun pe care l-ai avut.
- Ne vedem săptămâna viitoare. - S-a făcut.
Cam devreme în seara asta, Rita. Ce-i graba asta?
Vreau să mă duc la culcare. Asta-i graba.
Coboară, te rog.
Te întorci pe jos la grajduri. Iau eu calul.
Stai la vreun hotel sau ai prieteni înstăriți prin zonă?
- Spuneai că n-ai încredere în cai. - Nu am. Dar ei au încredere în mine.
Exact ca în relația noastră... domnișoară Edgar!
Edgar e numele tău adevărat? Și ești blondă.
Ar fi mult mai bine dacă mi-ai spune adevărul.
Edgar e numele tău real? Nu mă duce cu preșul, domniță!
Mă lupt cu un puternic impuls de a te lua la bătaie.
În sfârșit comunicăm.
Pentru a treia și ultima dată... Edgar e numele tău adevărat?
Și nu te deranja să mă minți. Voi verifica în cele mai mici detalii.
- Da. Margaret Edgar. - De unde ești?
California.
- De unde din California? - Los Angeles.
Unde sunt banii?
Aici! O parte.
- Și restul? - Nu-ți fă probleme. Sunt la loc sigur.
La loc sigur? La vreo casă de pariuri? Sau ai plătit altă operație mamei tale?
Sau poate pentru întreținerea frățiorului tău la școală?
N-am niciun frate și nicio mamă. Nu am pe nimeni.
Nici măcar un domn Taylor?
N-aș fi surprins deloc să aflu că restul prăzii a la ultimul tău soț, domnul Taylor.
Mă aștept să-l întâlnesc reîncarnat, undeva prin zonă,
cu buzunarele pline de banii de la Rutland.
Restul banilor sunt într-un pachet înregistrat și adresat mie...
într-o căsuță poștală din New York.
Poți să-i iei de acolo și mâine. Poftim cheia.
Mulțumesc, domnișoară Edgar. Voi lua și chitanța.
Chitanța asta și pachetul sunt ca o declarație semnată.
Înțelegi asta? Bine. Unde intervine domnul Taylor?
Nu există niciun domn Taylor. N-am fost niciodată căsătorită.
Taylor era numele unei prietene de-a mamei mele.
Și când te-ai angajat la Rutland, ți-a venit numele ăsta în minte.
Încercam să scap de cineva. De verișoara mea, Jessie. E rea.
Mă temeam că dacă află de banii de asigurare, va încerca să pună mâna pe ei.
Mi-ar fi făcut probleme.
- Ce bani de asigurare? - Ai doamnei Taylor.
- A murit. - Doamna Taylor a murit... Păcat.
Și acum lucrezi cu verișoara asta rea, Jessie.
Nu lucrez cu nimeni!
Vorbești ca și cum ar fi o obișnuință ce fac... Ce-am făcut.
Totul plănuit cu sânge rece.
- Și nu-i așa? - Nu!
Nu ești din Los Angeles, domnișoară Edgar.
Cuvântul "asigurare" se pronunță așa doar în sud.
Ești din sud. De unde? Pe aici prin zonă?
Ești o actriță mincinoasă.
- Nu mă pot abține. - Se pare că nu.
N-am vrut să spun asta. Vreau să spun că nu m-am născut în California.
M-am născut în Richmond, Virginia.
Tata ne-a părăsit când eram mică.
Am locuit cu mama în Richmond până la 7 ani.
Apoi am plecat în California unde mama a lucrat la fabrica de avioane.
Ăsta-i adevărul. Jur!
Mama a murit când aveam 10 ani. Doamnă Taylor a avut grijă de mine de atunci.
Haide, mișcă.
Cum m-ai găsit?
Nu ești aici ca să pui întrebări, fetițo.
Cum ai obținut combinația de la seiful lui Ward?
- I-am luat cheia din poșetă lui Susan. - Înțeleg.
Cred că-i mai bine să începi cu începutul.
După cum ți-am spus. M-am născut în Richmond. Eram săraci.
Eram săraci lipiți pământului.
M-am simțit groaznic de singură după ce a murit mama.
Continuă. Încă te ascult.
Am mers la școală și am avut grijă de doamnă Taylor până a murit.
Mi-a lăsat casa și o asigurare de 5.000 de dolari.
Am vândut casa. Avea o ipotecă așa că am luat doar 9.000 de dolari.
Aveam 14.000 de dolari! Eu!
Puteam să fac ce vroiam cu ei.
N-au rămas prea mulți. L-am cumpărat pe Forio.
- Forio? - Calul meu de la Garrod.
Am avut doi ani minunați.
Apoi anul trecut în noiembrie s-a terminat totul și a trebuit să mă angajez.
Am plecat la Pittsburgh și m-am angajat la Kendall...
Asta până am găsit ceva mai bun.
În regulă. Să mai încercăm o dată.
Să ne întoarcem și să transformăm toate balivernele asta în fapte.
În primul rând datele tale sunt toate greșite.
Ai fost angajată la Strutt & Company.
Te-am văzut odată acolo.
Domnul Strutt e consultantul de impozite pentru Rutland.
El mi te-a semnalat. Pe atunci erai brunetă.
Apoi, tot el mi-a semnalat dispariția ta după câteva luni.
Adică știai totul când m-ai angajat?
Nu. Nu eram sigur.
Dar m-am gândit c-ar fi interesant să te țin aproape.
Și în tot acest timp ai încercat să mă duci cu vorba, să mă prinzi în capcană.
Nu mai sunt așa de sigur.
Cred că la început eram... Eram doar curios.
Apoi lucrurile au scăpat de sub control... Mi-ai plăcut.
Acum înțeleg!
Întâmplător, cred că ai profitat,
știind că Rutland a fost un client al companiei Strutt.
Nu-i adevărat.
Serviciul meu la Strutt nu-mi permitea accesul la numele tuturor clienților!
În regulă. Hai... să continuăm.
Am stabilit că ești o hoață și o mincinoasă.
La ce nivel ești?
Te simți obligată să furi? Ești o mincinoasă patologică?
- Ce mai contează? - Contează!
Contează... Pentru mine.
Ai fost vreodată la închisoare?
Bineînțeles că nu.
Știu că nu vei mai crede nimic din ce-ți spun și e doar din vina mea.
E adevărat cu Strutt. Așa a fost.
Nu știu de ce. Parcă înnebunisem, dar...
Domnul Strutt era așa de... Oh, l-am urât!
Așa cum mă urăști pe mine?
Oh, nu, pe tine nu.
Șterge-te pe față.
Haide.
Bună ziua.
Ce doriți să serviți?
- Un corn și o cafea, vă rog. - La fel pentru mine.
S-a făcut.
Hai să continuăm discuția.
Folosirea repetată a unui nume fals nu se potrivește cu povestea ta...
cum că dintr-odată ai acționat în urma unui impuls.
Dacă tu ai fi furat aproape 10.000 de dolari? Nu ți-ai fi schimbat numele?
Dar de ce îmi bat mintea? De ce-aș încerca să te fac să înțelegi?
- Nu încerc doar să te înțeleg, încerc să te cred. - De ce?
Pentru că vreau eu, la naiba! Poți să înțelegi asta?
Poftim.
Mark?
Motivul pentru care am făcut ce-am făcut la Rutland...
Îmi este foarte neclar în minte... Asta încercam să-ți spun mai devreme.
Aveam nevoie să plec, înțelegi? Departe de Rutland.
Nu înțelegi? Lucrurile erau... Noi eram...
Deci eram... Ăsta era un motiv să fugi?
Da. Am crezut că era timpul să dispar înainte de a fi rănită.
De ce să mă amăgesc singură?
- Numele tău e Margaret? - Marnie.
- Oh, Doamne, Mark... Dacă-mi dai drumul... - Nu pot să-ți dau drumul, Marnie.
Cineva trebuie să aibă grijă de tine. Nu pot să te abandonez.
Dacă te las să pleci, sunt vinovat din punct de vedere juridic și moral.
Atunci ce...
Marnie. Da, ți se potrivește.
E în regulă, Marnie... Uite cum facem.
Te duc înapoi în Philadelphia.
În seara asta mergem acasă. Mâine mergi la Rutland.
Și vei face în așa fel încât cheia lui Susan să-și găsească drumul înapoi în poșeta ei.
Cum să mă întorc la Rutland?
Ești acoperită. Am pus banii la loc.
Când te-am sunat ieri și am aflat c-ai dispărut,
mi-am dat seama imediat ce s-a întâmplat.
Așa că m-am dus la Rutland și am verificat seiful lui Ward.
Am văzut cât lipsea și am pus banii la loc. Apoi am plecat să te caut.
Ți-aduci aminte la curse când erai topită după Telepathy?
Mi-am adus aminte că ai spus că-l urmărești antrenându-se de la doi ani.
Atât mi-a trebuit să știu, așa că am verificat
și am aflat că a fost crescut de colonelul Marston din Virginia.
L-am sunat pe Marston și l-am întrebat dacă cineva de acolo are cai de închiriat.
Mi-a dat trei nume.
Ieri am fost acolo și am verificat grajdurile. Ghinion.
Dar la ultimul, un tip mi-a spus să încerc la Garrod...
Aproape de Middleburg.
Sper să mai veniți pe la noi.
De ce mă duci înapoi la Wykwyn?
Pentru că n-am încredere că n-o să fugi din nou.
Cum aș putea fugi?
Ai chitanța, cheia de la cutia poștală...
- Numele meu... - Margaret Edgar.
Ești sigură că e singurul nume pe care-l ai?
Ești sigură că n-ai pierdut vreun soț în urmă?
Ți-am spus că n-am fost niciodată căsătorită.
- Poate ai uitat? - Nu!
Fără iubiți, logodnici, curtezani,
sau gentlemeni care să-mi facă curte. Nimic.
OK. Termină de mâncat.
Mark, aș vrea să mă aranjez puțin.
Ești aranjată destul. Haide.
Știi, că nu pot să te cred, Marnie.
Cred că ți-au făcut curte mulți bărbați.
N-am spus că n-am stârnit interesul bărbaților. Am spus că pe mine nu m-au interesat bărbații.
- Niciodată? - Nu!
Asta... până...
- De ce eu? - Pentru că ești altfel, Mark.
Vorbe goale, Marnie.
Dar e adevărat! Te-am plăcut cu adevărat.
Da, probabil.
Dar nu lăsa să pară că a fost mai mult de-atât.
Când ajungem acasă,
le voi explica că am avut o ceartă ca între îndrăgostiți. Așa că ai fugit.
Așa că m-am dus după tine și te-am adus înapoi.
Asta i-ar place lui tata. Îi place acțiunea.
Și am să-i spun că ne vom căsători până la sfârșitul săptămânii.
Așa că va trebui să stai la Wykwyn.
Asta pentru că nu-mi permit să nu stau cu ochii pe tine.
Lui tata îi place pasiunea sălbatică.
Ne căsătorim cât se poate de repede.
Ne urcăm pe un vapor... Unde ți-ar place să mergi?
- Ai fost vreodată pe mările sudului? - Ce încerci să spui?
Încerc de fapt... să te cer de soție.
Stai să mă gândesc... Cum ar trebui să formulez?
Ce spui de... Vrei să fii a mea?
Ești nebun! Ți-ai pierdut mințile!
Asta ar fi o posibilitate.
Numele... Marnie. Da, am să-ți spun în continuare Marnie.
Asta-i ușor de explicat. Nume de animăluț. Dar Taylor...
Va trebui să mă căsătoresc cu tine ca Mary Taylor. E perfect legal.
Poți semna și Minnie Q Mouse pe certificatul de căsătorie...
Tot măritată ești.
Dar tu știi ce sunt.
Sunt Minnie Q Hoața! Sunt... Sunt o hoață și o mincinoasă!
Se pare că ăsta a fost ghinionul meu. Să mă îndrăgostesc de o hoață și o mincinoasă.
Să te îndrăgostești?
Oh, Mark, dacă într-adevăr mă iubești, dă-mi drumul.
Lasă-mă să plec, Mark. Te rog.
Mark, nu mă cunoști.
Ascultă-mă, Mark. Nu sunt ca ceilalți oameni. Știu cum sunt!
Mă îndoiesc că știi, Marnie.
Va trebui să ne obișnuim cu ideea că ești cine ești.
Oricine ai fi, te iubesc.
E îngrozitor, știu. Dar știu că te iubesc.
Tu nu mă iubești.
Sunt ceva ce-ai prins!
Crezi că sunt un fel de animal pe care l-ai prins în capcană.
Ai dreptate. Asta ești.
Și de data asta am prins ceva într-adevăr sălbatic, nu-i așa?
Te-am urmărit și te-am capturat și, pentru Dumnezeu, te voi păstra!
Marnie, când ajungem acasă,
să nu-ți vină vreo idee drăguță cu argintăriile din Wykwyn.
Stăpânește-te doar o săptămână și după asta îți aparțin.
Ca tine? Așa cum pui tu stăpânire?
Da. Dacă vrei, poți s-o iei și așa.
Cineva va trebui să-și asume responsabilitatea pentru tine, Marnie.
Și asta cade pe mine sau pe poliție, fetițo.
Indispensabil.
Ah, vere Bob, era cât pe ce să uit. Ai tot ce trebuie?
Distrează-te, draga mea.
Cecurile de călătorie, scrisorile de credit.
Mulțumesc, bătrâne. Ai grijă te rog să mi se ia mașina de la aeroport?
Bob e vărul nostru bancher. Un tip foarte abil.
Ai grijă, Lil.
Îți vom trimite un nobil sălbatic.
- La revedere, tată. - La revedere, Mark.
Mulțumesc, doctore Gillian. Fără tine n-ar fi fost legitim.
A fost o plăcere.
Hai să mergem să terminăm șampania și prăjitura înainte de a dispărea.
O prăjitură cu adevărat gustoasă. Eu am ales-o.
Am achiziționat una dintre excelentele produse de la Horn & Hardar.
Inelul ăla de logodnă trebuie să fi avut cel puțin 5 carate.
6,5... Albastru și alb... O piatră perfectă.
Mama lui i-a lăsat o bijuterie perfectă, care stă și așteaptă în seiful băncii.
A vrut ca ea să aibă ceva ce n-a aparținut nimănui niciodată.
Dar 6,5 carate...
Să plătești atât pentru un inel...
N-a plătit pentru el. L-a împrumutat.
Eu l-am ajutat să-l ia.
Costă 42.000 de dolari... Plus taxele.
Ai spus 42.000 de dolari?
Tipul a luat-o razna.
Știi ce mi-a făcut sâmbăta trecută?
A venit la club cu un cec de 7.000 de dolari.
A insistat să-mi întrerup jocul de golf, să deschid banca și să-i dau 7.000 de dolari.
Apoi a plecat...
cu suficienți bani pentru această călătorie, plus scrisorile de credit.
A încasat suma asta frumușică și, împotriva sfatului meu, m-a făcut să-i dau banii.
10.000 în bancnote mici.
Și când l-am întrebat de ce vrea 10.000 în bancnote mici, mi-a zis...
"Ei bine, prietene, sunt șantajat și au specificat să am bancnote mici."
Știu că majoritatea găsesc umorul lui Mark încântător.
Eu nu. Nu-i nimic încântător în a cheltui...
Inclusiv inelul...
Aproximativ 70.000 de dolari într-o săptămână.
6 sau 7.000 de dolari luna de miere în marile sudului...
Asta cel puțin... Plus 42.000 de dolari pentru inel.
Toți banii ăștia cheltuiți ca să sărbătorești ce?
Această nuntă prăpădită, făcută pe ascuns?
Nici măcar n-a întrebat-o pe mama.
Plătește-l pe Strutt...
Strutt.
Vrei un păhărel?
Să-ți pregătesc ceva de băut?
- Vrei puțin burbon ca să te speli pe dinți? - Nu, mulțumesc.
În ciuda filmelor și a revistelor pentru femei,
câmpul de luptă al căsniciei nu este...
dormitorul...
Adevăratul câmp de luptă e baia.
Și în baie sunt trasate limitele care nu vor fi respectate nici pe-un sfert.
Se pare că începem neproductiv, dragă.
Ești în baie de exact 47 de minute.
Poți folosi baia acum.
Mulțumesc.
Ești foarte sexi cu fața curată.
Marnie, vino aici.
Stai jos.
Nu pot! Nu pot! Nu pot!
Pentru Dumnezeu, Marnie!
Nu pot suporta! Voi muri! Dacă mă mai atingi, voi muri!
Nu te voi atinge. Îți promit că nu te voi atinge. Te rog ieși de acolo.
Acum, presupun că o să-mi spui despre ce-i vorba.
E modul tău particular de a-mi spune că nu mă găsești atrăgător?
Ți-am spus să nu te însori cu mine. Ți-am spus!
Oh, Doamne... De ce n-ai putut pur și simplu să-mi dai drumul?
Marnie.
- Nu! Te rog nu! - Lasă-mă să-ți pregătesc ceva de băut.
- Nu vreau nimic de băut. - Un coniac...
Nu vreau. Lasă-mă în pace!
Nu te las până nu aflu ce se întâmplă și cum pot să te ajut.
Singura cale prin care mă poți ajuta e să mă lași în pace!
Nu înțelegi? Nu ți-e destul de clar? Nu suport să fiu atinsă!
- De nimeni? Sau doar de mine? - De voi. Bărbații.
Serios?
Nu mi s-a părut să te deranjeze asta în ziua aia, în biroul meu, sau la grajduri.
Și toată săptămâna trecută te-am atins.
Te-am sărutat de multe ori.
De ce nu te-a trecut fiorii și atunci și de ce n-ai fugit într-un colțișor?
- Am crezut c-aș putea suporta dacă trebuie. - Înțeleg.
Întotdeauna ai simțit asta?
- Întotdeauna, da! - De ce? Ce ți s-a întâmplat?
Ce mi s-a întâmplat? Nimic. Nu mi s-a întâmplat nimic.
Doar că n-am suportat niciodată să să mă atingă cineva!
Ai încercat vreodată să vorbești despre asta cu un doctor sau cineva care ar putea să te ajute?
Nu. De ce-aș fi făcut-o? N-am vrut să mă mărit.
E degradant. E animalic...
Mă simțeam bine așa cum eram.
N-aș spune asta. Dacă nu te prindeam ai fi continuat să furi.
- Nu. N-aș fi continuat. - Ba da, ai fi continuat. Iar și iar.
Până când eventual cineva te-ar fi prins.
Ești atât de ispititoare.
Vreun alt șantajist sexual ar fi pus mâna pe tine.
Iar șansele să fi fost atât de înțelegător ca mine sunt destul de reduse.
Mai devreme sau mai târziu, ai fi ajuns la închisoare.
Sau ai fi fost pusă la colț de vreun copoi al vreunui afacerist,
care și-ar fi dorit ceea ce-ar fi crezut că i cuvine.
Și probabil ia-i fi făcut felul și ajungeai la închisoare.
Așa că n-aș spune că o duceai bine, Marnie.
- Aș spune că aveai nevoie de ajutor. - N-am nevoie de ajutorul tău.
Nu cred că ești în stare să-ți dai seama de ce ai nevoie și din partea cui.
De ce ai tu nevoie, e un psihiatru.
Oh... bărbații...
Îl tratezi cu refuz și bingo... Ești candidată la grădinița cu ciudați.
Ar fi amuzant dacă n-ar fi patetic.
Hai să ne odihnim puțin. Mai discutăm și mâine.
Nu mai e nimic de discutat. Ți-am spus ceea ce simt.
Mâine voi simți la fel, poimâine la fel și ziua următoare la fel.
E în regulă, Marnie. Nu vom mai vorbi despre asta, până nu vei dori tu.
Dar vom mai sta pe vasul ăsta blestemat încă multe zile și nopți.
Hai să lăsăm asta deocamdată și să continuăm
cu blestematul ăsta de voiaj de nuntă cu cât mai multă delicatețe posibilă.
Hai să încercăm măcar să fim... amabili unul cu celălalt.
Amabili...
E în regulă, dacă ți se pare prea mult... Eu voi fi amabil cu tine.
- Și tu vei fi politicoasă cu mine. - Nu vei încerca...?
Nu.
Îți dau cuvântul meu.
Hai să încercăm să ne odihnim puțin. Ce părere ai?
Tu în patul de acolo și eu, la distanță de ani lumină, aici.
Mulțumesc.
Cred că mi-ar place să stau aici puțin, dar... mulțumesc.
Cred că o să aduci o mică schimbare la fermă, draga mea.
Am observat că înainte de a pleca, tata și-a schimbat cămășile de mătase.
Cum adică ce mi-am făcut?
A trebuit să-mi asum responsabilitatea că voi deveni o femeie de societate.
În Africa, în Kenya, există o floare frumoasă.
Are culoarea coralului cu muguri verzi,
asemănători cu cei de zambilă.
Dacă reușești să o atingi,
descoperi că de fapt floarea nu e o floare,
ci o construcție făcută din mii de insecte minuscule, numite gândaci Fattid.
Așa scapă de ochii păsărilor lacome trăind și murind într-o formă de floare.
Voi închide ușa, dacă nu te superi. Mă deranjează lumina.
Ce-ai spus, dragă? Lumina? Oh, da... Desigur.
Ai fost o dulce zilele astea, lăsându-mă să citesc până noaptea târziu.
Studiez viața marină...
din moment ce insectele nu par a fi un subiect care să te atragă,
și sunt nerăbdător să găsesc un subiect, Marnie. Orice subiect.
E în regulă. Poftim un subiect.
Cât timp? Cât timp trebuie să mai stăm pe acest vas, în această excursie?
Cât mai avem până ne întoarcem?
Doamnă Rutland...
Sugerezi că zilele și nopțile lunii noastre de miere
pe care le-am petrecut doar noi doi împreună...
ar trebui să se sfârșească?
Dacă nu te superi, aș vrea să mă culc.
Ți-am spus că lumina din sufragerie mă deranjează.
Mereu ai câte ceva care să te deranjeze, nu-i așa?
Dacă nu vrei să te culci, te rog ieși afară.
Dar vreau să mă culc, Marnie.
Chiar foarte mult.
Nu!
Iartă-mă, Marnie.
De ce naiba n-ai sărit peste bord?
Idea a fost să mă sinucid, nu să hrănesc peștii ăia blestemați.
Mark!
Sunt așa de bucuroasă să te văd. Cum a fost în Fiji?
N-am ajuns în Fiji. Am lăsat vasul în Honolulu și am luat avionul înapoi.
Am luat un taxi de la aeroport. Eram obosiți și transpirați.
Ți-aduci aminte când aveai 6 ani? Vroiai să mergi la New York.
Te-am avertizat și atunci că a călători e o treabă neplăcută.
Bietul de tine... Trebuie să fii extenuat.
Cred că vom merge direct sus, vom lua un păhărel și la culcare.
Jurnalul de bord va trebui să aștepte până mâine.
- Unde vă e restul de bagaje? - La aeroport.
Noapte bună, tată. Ne vedem la micul dejun.
Haide, Marnie. Nu e chiar o casă de corecție.
Uite, Marnie...
Deocamdată trebuie să salvăm aparențele.
Tata își ia micul dejun în fiecare dimineață la 8:30.
Întotdeauna îi țin companie. Iar tu, care vrei mereu să stai cu mine...
Uite cum facem, dragă...
Soția își conduce soțul până la ușă. Oferă și primește un sărut.
Îl urmărește cum pleacă.
Un semn cu mâna e opțional.
Mark, te duci la... birou?
În prima zi după luna de miere? Ar fi deplasat...
Am o mică... afacere. Ne vedem mai târziu.
Mark... N-am niciun ban.
Iartă-mă, Marnie. Am să-l sun pe Bob să-ți deschidă un cont.
Nu va fi prea mare deocamdată. Am avut... ceva cheltuieli mai mari.
Și probabil știi că i-am achitat lui Strutt.
Anonim, bineînțeles.
- Dar totul s-a terminat! - Și?
Ai aruncat prostește 10.000 de dolari.
Probabil, dar nu ajungi la închisoare pentru că ești prost.
Nu eu sunt cel urmărit de poliție. Nu încă.
Și nici nu intenționez să fiu. Nu și dacă pot să evit asta.
Poate tu, domniță. Eu în niciun caz.
Alo? Mama?
Nu, sunt bine. Sunt foarte bine.
Am avut o gripă urâtă și nu m-am simțit în stare să-ți scriu.
N-am putut. Am avut laringită.
Da, mai sunt puțin răgușită.
Nu pot vorbi prea mult, mamă.
Te-am sunat doar să-ți spun că sunt bine și-ți voi trimite niște bani săptămâna asta.
Nu, nu pot. Nu știu când ajung în Baltimore.
În niciun caz în săptămânile următoare. Dar te voi suna curând.
Dacă ai nevoie de ceva, scrie-mi la cutia poștală din Philadelphia.
Trebuie să închid, mamă.
La revedere. La revedere, mamă.
Oh, Forio... Oh, frumosule...
Spunea că știe să călărească puțin.
Mark...
Mark, ascultă. Sunt o bună luptătoare dacă ai nevoie de mine.
Asta dacă ai probleme...
N-am niciun fel de scrupule. Aș minți și poliția la nevoie.
Despre ce Dumnezeu vorbești?
V-am auzit, pe tine și pe Marnie, azi dimineață.
- Ai auzit? - OK, am tras cu urechea.
Trebuia să te trimitem la colegiu, să faci ceva.
- Îmi dau seama de asta acum. - Nu mă lua de sus, Mark.
Aceasta Mary-Marnie, blondă-brunetă cu care te-ai căsătorit pe furiș așa de repede,
și pe care ai dus-o în Pacificul de Sud...
Nu a trebuit să mă străduiesc să aud lucruri precum că n-ai de gând să mergi la închisoare...
ca să-mi dau seama că ai probleme.
- Te rog, Mark, lasă-mă să te ajut? - Bine, poți să mă ajuți.
Să fii drăguță cu Marnie. Are nevoie de o prietenă.
Întotdeauna am crezut că cea mai bună prietenă a unei fete e mama ei.
Bietul Mark... Mama ei e chiar atât de groaznică?
Doar când ai astfel de rude, nu îndrăznești să le inviți la nuntă.
Te scuzi că nu stau bine cu sănătatea iar o asemenea călătorie ar fi un efort prea mare.
Dar să pretinzi că sunt morți... Haide...
Bine, Lil. Ce anume urmărești? Unde vrei să ajungi?
Eu? Tocmai m-am oferit să te ajut.
Luptă de gherilă, sperjur, spionaj...
- Bine. Spionaj. - Baltimore.
Există o mamă în Baltimore.
Marnie a dat un telefon azi dimineață.
I-a spus că n-a putut să-i scrie pentru că a avut gripă.
Nu știe când va ajunge în Baltimore, dar îi va trimite niște bani săptămâna asta.
I-a spus să-i scrie la aceeași cutie poștală.
Am ascultat la ușa de la bibliotecă.
Te-a păcălit, Lil. Era o glumă.
Ai fost răutăcioasă cu ea. A vrut să-ți dea o lecție.
- Te-a păcălit, Lil. - Asta poți s-o mai spui o dată.
Nu vreau s-o mai spun o dată. Nu trebuie s-o mai spun o dată.
Bine, Mark.
Se pare că ai crescut, Lil.
Cred că ar trebui să-ți găsim un tânăr.
- Care-i genul tău? - Te-am așteptat pe tine.
Am o slăbiciune pentru mincinoși.
Serios? Ce fel de mincinos ți-ar place?
Am putea da un anunț. Preferi un mincinos în casă sau unul în oraș?
Un Playboy sau unul căruia îi place pescuitul?
E cineva acasă? Bună! Unde-i Marnie?
E cu tata la călărie. S-au dus în zona de vânătoare.
Mare lucru... Să călărești cu un vânător.
Tata a avut o plăcere deosebită să i-o prezinte.
- Așteptam un telefon interurban. A sunat cineva? - Nu, din câte știu eu.
Răspund eu.
Alo. Da.
Așteaptă. Iau celălalt telefon.
Vorbesc de sus. Închizi tu când ajung sus.
Lil... Vei închide, nu-i așa?
OK, Lil.
Da? Vorbesc cu el acum.
Alo, domnule Boyle. Ai găsit ceva interesant?
Stai să iau ceva de scris. OK, spune.
Bernice Edgar.
Strada Van Buren, numărul 116, Baltimore.
Da, am notat. Continuă.
Așteaptă puțin.
Spui că l-a ucis?
Când a fost asta?
Asta înseamnă că avea cam 5 ani, nu-i așa?
Ce s-a întâmplat cu ea? Nu, nu cu femeia. Cu fetița.
Vreau să știu ce s-a întâmplat cu micuța, cu fiica.
Nu, nu! Rămâi acolo. Află tot ce poți.
Fotografiază toate înregistrările de la ședințele de judecată.
Trimite-mi-le imediat. Da, la birou. Recomandat.
Ai făcut o treabă excelentă, domnule Boyle.
A fost bine la călărie?
Da. Domnule Boyle, trimite-mi copiile. Da.
Și telefonează-mi imediat ce mai afli ceva despre fetiță.
Mulțumesc. Aștept să primesc vești de la tine.
La revedere.
Mama? Oh, mamă, nu plânge.
Te rog nu plânge, mamă.
Nu! Nu!
Mamă?
Mamă, nu plânge.
Nu!
Mamă? Mamă?
- Mamă? - Trezește-te, Marnie.
- Mama? - Marnie?
Mama? Oh, n-o răni pe mama.
- Marnie. - Te rog, n-o răni pe mama!
- Marnie. - Oh, nu, nu!
- Ce se întâmplă? - Are un coșmar.
- Nu, Mama. Mama? - Marnie, trezește-te. E doar un coșmar.
- E în regulă. - Mi-e frig.
Asta ar trebui să fie jumătatea ta de pat, nu-i așa, bătrâne?
Noapte bună, tuturor.
Îți aduc un coniac.
De unde ai astea?
Pot să fac rost de câte am nevoie.
Da, sigur că poți. Poți să găsești de asemenea, la alegere,
clădiri înalte, frânghii, chiar și saci de plastic.
Lumea e plină de alternative.
Aș vrea să mă culc acum.
De ce? Dormitul pare și mai neplăcut decât orele în care ești trează.
Visul... ăla...
L-ai mai avut...
Are legătură cu ceva ce chiar ți s-a întâmplat?
Nu, nu.. Nu știu ce înseamnă. Nimic.
E despre mama ta. Vroia să te trezești.
Da, dar mai întâi sunt cele trei ciocănituri.
Apoi ea spune... "Trezește-te, Marnie. Trebuie să te trezești."
Dar eu nu vreau. Dacă...
Dacă m-aș trezi, mi-ar fi frig iar ei ar răni-o.
Cine? Cine ar răni-o?
Ei!
Nu știu! Nu știu!
Dar am auzit zgomote... Mi-e frig și aud zgomote!
Ce zgomote? Ce fel de zgomote?
Cine le face?
Tu Freud, eu Jane?
Dacă nu vrei să vezi un psihiatru, de ce nu încerci să te ajuți singură?
Din cauza asta sunt în situația asta, pentru că încerc să mă ajut singură.
Lasă-mă în pace, Mark, te rog.
Dacă îți dau niște cărți, le citești?
Noua ta temă pentru acasă? "Frigiditatea femeii"?
"Delicventul psihopat și criminal"?
- Le-ai citit? - Nu-i nevoie să citesc gunoaiele astea
ca să aflu că femeile sunt proaste și slabe iar bărbații niște porci mizerabili.
În caz că nu ți-ai dat seama, a fost un refuz.
Vreau să le citești. Începe cu "Cunoașterea de sine".
Pentru numele lui Dumnezeu, Mark... Lasă-mă în pace! Sunt obosită!
De ce nu mă poți lăsa în pace?
Pentru că eu cred că ești bolnavă, dragă.
Sunt bolnavă?
Uită-te la tine, dragă.
Ești așa de pornit cu sănătatea mintală... Te-ai întrebat de ce?
Vorbești despre vise... Ai o fixație patologică asupra femeii...
care nu e doar o criminală recunoscută dar care și țipă dacă te apropii de ea!
Ce spui de visul tău, dragă?
N-am spus niciodată că sunt perfect.
A fost un discurs grozav.
Mă face să cred că ai răsfoit câteva cărți.
Pe care ai considerat-o cea mai interesantă?
Chiar îți place să faci pe-a doctorul, nu-i așa?
OK, sunt un cinefil înrăit. Știu toate trucurile.
Hai. Hai să ne jucăm.
Să încep cu visurile sau ar trebui să facem asocieri?
Doctore, pariez că de-abia aștepți asocierile.
În regulă. Îmi spui un cuvânt și eu îți dau o asociere.
De exemplu... Ace, bolduri... Când un bărbat se căsătorește, încep necazurile.
Ești gata?
Haide... Credeam că vrei să faci pe-a doctorul. Hai să ne jucăm.
- Apă. - Baie. Săpun. Curățenie.
Pur. Fii pur pentru mine.
"Și lacrimile îi vor spăla păcatele și o vor pocăi".
Baptiști. Mama obișnuia să mă ducă la biserică. De două ori în fiecare duminică.
Poftim. Nu dau înapoi, nu-i așa?
Mă faci să mă exteriorizez minunat, doctore.
M-ai ajutat să mă ridic pe picioarele mele mici și paralizate pentru următoarea scenă. Continuă.
- Aer. - Privire fixă.
Asta faci tu.
Mă privești fix și spui că-ți pasă, dar ești incorect și cauți o casă.
- Sex. - Masculin. Feminin.
Adam și Eva. Jack și Jill.
"Am să-ți pălmuiesc fața mizerabilă dacă te mai apropii de mine, Jack... "
- Moarte. - Eu. Mark, ascultă...
- Ace. - Bolduri.
- Negru. - Alb.
- Roșu! - Alb. Alb! Alb!
E în regulă, Marnie. Vino aici, iubito.
N-am să las să ți se întâmple nimic rău. Ești în siguranță.
- Ești în siguranță. - Oh, ajută-mă!
Ajută-mă. Oh, Doamne, să mă ajute cineva!
Ce nume, domnule?
- Strutt. - Domnul și doamna Strutt.
Domnule Strutt? Doamnă Strutt? Ce mai faceți?
Sunt Lil Mainwaring, cumnata lui Mark.
- Sunteți amabili c-ați făcut un drum așa lung. - Mulțumim pentru invitație.
Așteaptă până mâine, Charlie. Așteaptă să o vezi pe cal.
- Nu sunt emoționată deloc, Mark. - N-ai niciun motiv să fii.
Ești fără îndoială cea mai arătoasă femeie de aici.
Cel mai frumos îmbrăcată. Cea mai inteligentă. Și ești cu mine.
- Cred că a ajuns toată lumea. - Lil e cea care ține socoteala.
Ea are lista, a făcut aranjamentele la masă și tot ce trebuie.
Mi-e teamă că n-am fost de mare ajutor, dar mă voi revanșa data viitoare.
Ai făcut destul.
Cred că ar trebui să... ne mai plimbăm.
De ce?
- De ce? - Nu știu. Jur că nu știu.
Nu a fost invitat. N-a fost niciodată invitat aici.
- E mâna lui Lil! - Lil?
- Nici măcar nu-l cunoaște pe Strutt. - E Lil!
Scoate-mă de aici, te rog.
E prea târziu. Vin.
Joacă teatru. Am să te susțin.
- Oh, bună, Strutt. Mă bucur că te văd. - Și eu mă bucur că te văd.
- Nu ne-am cunoscut. Sunt Mark Rutland. - Ce mai faceți?
- Ea e soția mea. - Ce mai faceți?
Asta-i o adevărată surpriză. N-am știut că te-ai căsătorit.
Cu toții avem o părere grozavă despre soțul dumneavoastră.
Facem afaceri cu Rutland... de mult timp.
- Cred că ne-am mai întâlnit... - Nu cred.
Mai gândiți-vă... doamnă Rutland.
V-ați căsătorit de curând?
Marnie și cu mine suntem căsătoriți de 2 luni.
Dar ne cunoaștem de 4 ani.
4 ani? După Estelle...
Da, n-ai știut?
Iubito, Betty pare a fi singură.
Vă rog să ne scuzați puțin, doamnă Strutt.
Lil, ai grijă ca paharele doamnei și domnului Strutt să fie pline?
Ce fată de treabă...
- Mi se face rău. - N-o să ți se facă rău.
Ai spus că ne cunoaștem de 4 ani. Lil a crezut...
Nu dau doi bani pe ce crede sau gândește Lil despre asta.
- Cina e gata, domnule. - Bine. Anunță.
Cina e servită.
Domnule Strutt, soția mea te simpatizează. Vreți să stați unul lângă altul la cină?
5 minute... Sunt cu 5 minute în urma ta și în aceste 5 minute
te comporți ca o pisică hoață și împachetezi ca și cum ai pleca în jurul lumii.
Trebuie să plec de aici și tu va trebui să-mi dai drumul.
Omul ăla mă va trimite la închisoare. Știi și tu că va face asta.
Nu ai deloc tupeu în perioada asta, Marnie.
Nu înțelegi?
Se va întoarce mâine aici și se va întoarce pentru capul meu!
Iar noi n-o să i-l dăm.
Strutt e posibil să fie condus de gândul răzbunării,
dar e un om de afaceri, și cu asta își duce existența.
- Și? - Și noi încercăm să facem afaceri.
Contractul cu Rutland e unul dintre cele mai mari pe care le are.
Dacă se comportă necorespunzător... le va pierde și pe celelalte.
Voi avea grijă de asta. Dar mai întâi îl voi face să înțeleagă că voi avea grijă de asta.
Chiar dacă îl vei putea opri să mă acuze, nu-l vei putea opri să vorbească.
Nu-mi pasă nici dacă ar vorbi cu fiecare senator din Capitoliu.
Mie îmi pasă.
Mama ta nu te-a învățat niciodată că vorba dulce mult aduce?
Înțelege că pot fi implicate și... alte lucruri.
Persoane care nu vreau să afle totul despre mine...
Da, pot înțelege.
Dar din moment ce ești orfană, cui îi mai pasă?
Poliției, la naiba.
Și ce poate face poliția dacă putem să-l oprim pe Strutt?
Ar putea investiga alte locuri de muncă. Altele similare.
- Asta-i altceva. - Da, așa e.
Câte? Câte locuri de muncă?
Spune-mi adevărul, la naiba! Nu ai nimic de câștigat dacă mă minți!
- Câte locuri de muncă ai avut? - 3.
- Mai încearcă. - 4... 5 cu cea de la Strutt.
Pe ce perioadă?
5 ani și ăsta-i adevărul. Jur.
- Bine. Cât? Cât în total? - Sub 50.000 de dolari.
În ce orașe?
Buffalo, Detroit, Elizabeth, New Jersey și New York.
În New York și Philadelphia,
voi fi bietul Mark Rutland care și-a pierdut capul după o fată drăguță.
În celelalte sunt doar un complice și la fel de vinovat.
Atunci lasă-mă să plec! Nu te pot învinui, dacă nu știi nimic!
După ce-ai aflat, eu am fugit. Dă-mi drumul!
Dacă te las să fugi acum, vor continua să te urmărească.
Au numele tău real. Îți vor face un dosar complet.
Când în final te vor prinde... Și te vor prinde...
Vor arunca în tine cu toate cărțile din biblioteca din New York.
Dar... Presupunând că nu ne pierdem cumpătul...
Trebuie doar să ne luptăm cu gura cea mare a lui Strutt. Asta ne-ar oferi timp.
Stai jos. Ascultă. Putem face două lucruri...
Putem angaja un avocat și un psihiatru,
să facem o mărturisire și să-i despăgubim.
Asta ar face public totul.
Dar șansele sunt foarte mari să primești o condamnare cu suspendare.
Iar alternativa...
Putem merge împreună și să avem niște discuții cu toți pe care i-ai jefuit.
Îți exprimi adâncul regret și faptul că ai remușcări.
Și în timp ce tu le spui asta, eu le arăt cecul cu suma furată.
Îl voi pune în mână și le voi cere să facă o favoare unui soț nebun, dacă-și retrag acuzațiile.
Dar dacă vreunul din ei va spune...
"Mulțumesc pentru bani, dar nu renunț la acuzație",
atunci am încurcat-o.
E un caz simplu cu un verdict previzibil.
Pe de altă parte, cu puțin noroc, am putea-o rezolva.
Mai gândește-te.
E târziu. Mai bine te-ai culca puțin. Va trebui să te scoli pentru vânătoare.
Doar nu te aștepți să merg la vânătoare!
Bineînțeles că mă aștept să mergi.
În primul rând, vreau să fii plecată atunci când va veni Strutt.
În al doilea rând, nu vreau să-i dau satisfacție lui Lil că să vadă cât ești de lașă.
Și, Marnie... În noaptea asta ușile rămân deschise.
Forio!
O armă! Dă-mi o armă! Calul meu... suferă!
- Dă-mi o armă! - Vrei să-ți împuști calul?
Stai puțin!
Nu pot să-ți dau o armă. Stăpânul meu nu-i acasă. Nu știu unde...
Ești nebună!
Doamnă Turpin!
Domnișoară Mainwaring, femeia asta a venit plângând cerând să-i dau o armă.
Spune-i nebunei ăsteia să-mi dea o armă. Forio e rănit!
- Marnie, așteaptă. Chem un veterinar. - Veterinarul nu mai poate face nimic.
N-avem telefon aici, domnișoară Mainwaring.
Dacă e grav rănit, aș putea să-i dau pistolul lui Jack.
Grăbește-te, te rog. Suferă.
Du-te și adu arma!
O fac eu, Marnie. Așteaptă aici.
Te simți în stare să-l omori?
Te rog, Marnie!
Dă-te la o parte!
Marnie, te rog!
Dacă nu vrei s-o fac eu lasă-mă să mă chem un bărbat!
Gata.
S-a terminat.
Îți dai seama, domnule Strutt, câte dezavantaje ar fi pentru amândoi dacă ar interveni justiția.
Pentru mine, cu siguranță.
Pentru biata fată... Și pentru tine.
Sunt sigur că asta e atitudinea corectă, domnule Rutland.
Dar ai grijă să nu fii tu cel înșelat.
Încearcă să privești situația din punct de vedere al afacerilor.
Da.
Suntem parteneri de afaceri de mulți ani.
Vreau să faci toate astea în interesul meu.
Scuză-mă.
Alo.
Da, Lil. Ce s-a întâmplat?
Da, înțeleg. Voi închide acum.
Scuză-mă, te rog. A fost o mică problemă la vânătoare.
Mai vorbi mâine, dacă va fi posibil. Îmi pare rău că trebuie să fug.
Te duc acasă, Marnie.
E în regulă, draga mea.
Ești doar obosită. Nu te panica.
Am vorbit cu Strutt. Cred că voi reuși să-l conving.
Voi lua eu ăsta.
Continuă. Vrei banii.
Ai vrut banii, altfel nu mi-ai fi luat cheia, nu-i așa?
Ai luat cheia, acum ia banii!
Am spus să-i iei!
Ce-i al meu e și al tău. Sunt ai tăi!
Nu-i furi.
Vrei banii, ia-i. Am spus să-i iei!
Marnie, vom mergem la Baltimore s-o vedem pe mama ta.
- Nu! - Da.
Haide.
Știam că vei fugi și că vei lua banii.
Mi-a dat seama imediat că dispăruse cheia din sertar.
Dacă îi spui mamei despre mine, te voi omorî.
Dacă te referi la spargeri, nu intenționez să-i spun nimic.
Mama ta va fi cea care va vorbi.
Marnie, haide.
- Nu! - Haide.
- E în regulă, Marnie. Ești înăuntru. - Ce Dumnezeu...
Îmi pare rău că am intrat așa, doamnă Edgar.
Știți cum se simte Marnie când e furtună.
Marnie, nu te mai comporta prostește.
Cine ești dumneata, domnule? Nu ești domnul Pendleton.
Nu, nu sunt. Cine-i domnul Pendleton?
Atunci ce treabă ai cu Marnie a mea?
Sunt Mark Rutland, soțul lui Marnie, doamnă Edgar.
Marnie nu s-a simțit prea bine.
Și nu cred că s-a simțit bine de la accidentul dumitale până acum.
De la ce?
Cred că întotdeauna l-ai numit "accident".
Despre ce vorbești?
Să intri în casa mea în acest mod și să vorbești despre accidentul meu!
Nu ești însurat cu Marnie. Nu te cred.
- Marnie? - Fiica ta are nevoie de ajutor, doamnă Edgar.
Va trebui să-i spui adevărul.
Nu-și aduce aminte nimic din ce s-a întâmplat în acea noapte.
Și trebuie să-și amintească totul! Trebuie s-o ajuți.
Domnule, ești nebun de legat.
Dacă n-o faci dumneata, o fac eu... Știu tot ce s-a întâmplat.
Îi voi spune toată povestea.
Ba n-o vei face pentru că nu știi toată povestea și nimeni n-o știe decât eu!
Dacă ești atât de informată, doamnă Edgar,
înseamnă că știi de asemenea că fiica ta...
tânăra ta fiică...
nu poate suporta s-o atingă un bărbat? Orice bărbat?
Ea nu știe de ce, dar tu știi.
Nu crezi că-i ești datoare s-o ajuți să înțeleagă ce s-a întâmplat de a ajuns astfel?
Ce importanță mai are?
E norocoasă că e așa! Foarte norocoasă!
Foarte interesant, doamnă Edgar.
Am angajat un detectiv.
Am citit sentința.
Stenograma procesului tău pentru crimă.
În acte se specifică că ți-ai câștigat existența din atingerile bărbaților.
A fost unul din clienți tăi cel pe care l-ai ucis în noaptea aia.
Oh, Doamne!
Era furtună în acea noapte, doamnă Edgar?
De asta Marnie e îngrozită de furtună?
Au fost tunete și fulgere în noaptea aia?
Furtuna a îngrozit-o pe micuța ta?
Asta în plus pe lângă ce s-a întâmplat!
Ieși afară din casa mea.
Ieși afară!
Nu mai am nevoie de niciun mizerabil să-mi intre în casă!
Mă auzi? Ieși afară!
Ieși afară din casa mea!
Ieși afară!
Las-o pe mama în pace!
Auzi? Dă-i drumul mamei!
- O rănești pe mama! - Cine sunt eu, Marnie?
- De ce i-aș face rău mamei tale? - Ești unul din ăia.
- Unul din ăia în costum alb. - Taci, Marnie!
Nu! Amintește-ți, Marnie. Spune-ne cum s-a întâmplat totul.
Costumul alb! Îți amintești?
Ce înseamnă bătăile, Marnie?
De ce te fac să plângi?
Însemna că... vroiau să intre.
Ei în costumele lor albe.
Mama vine și mă ia din pat.
Nu-mi place să mă dau jos din pat.
Hai, Marnie.
Scoală-te. E în regulă?
Ce fată cuminte.
Fetița mea...
Gata.
- Continuă să dormi, păpușico. - Bernice.
Doar nu ți-e frică de niște fulgere, nu-i așa?
Apoi ce s-a întâmplat, Marnie?
Apoi... A venit... la mine.
Nu-mi place de el. Miroase... ciudat.
Căpitanul tău va sta cu tine toată noaptea. Nu-i nevoie să plângi.
Vreau la mama!
Nu te vreau pe tine! Dă-mi drumul! Mama!
Ia-ți mâinile blestemate de pe copilul meu!
Ce vrei să... Ce...
Mamă?
Fă-l să plece, mama.
Nu vreau să mă sărute. Fă-l să plece, mamă!
Ia-ți mâinile... Ia-ți mâinile...
Nu-i nimic cu mâinile mele!
- Ce e, Marnie? Ce s-a întâmplat? - A lovit-o pe mama!
Nu! Nu!
Ce-i cu tine? Ești nebună? Ai băut?
Nu da în mine. Îți vei face singură rău.
Oh, piciorul meu!
- Mamă? - Mama ta e rănită?
- Cum? Cum e rănită? - A căzut peste ea.
E rănită! Oh, mama...
Marnie! Marnie, ajută-mă!
Trebuie s-o ajut pe mama!
Marnie?
L-am lovit!
L-am lovit cu vătraiul... L-am rănit!
Gata. S-a terminat.
Ești în regulă acum, iubito. Ești în regulă.
S-a terminat totul.
Ești în regulă.
Am crezut că dacă a uitat ce s-a întâmplat în acea noapte,
a fost ca un semn de iertare de la Dumnezeu.
Am crezut că mi s-a oferit șansa...
să schimb totul...
Să mă revanșez față de ea.
Îmi pare rău, doamnă Edgar.
Îmi pare sincer rău.
Mama ta a spus poliției că ea l-a ucis pe marinar în legitimă apărare.
Au văzut că eram rănită și m-au crezut.
N-am spus nimănui adevărul.
Niciodată.
Nici măcar când au încercat să mi te ia, Marnie.
Nici măcar atunci.
M-ai iubit, mamă. M-ai iubit.
Ești singura pe lumea asta pe care am iubit-o vreodată.
Eram... Eram tânără, Marnie.
Niciodată n-am avut ceva al meu.
Știi cum te-am avut, Marnie?
Era un băiat.
Billy.
Și vroiam jacheta lui de baseball.
Aveam 15 ani.
Și Billy a spus că dacă îl las îmi dă jacheta.
Și l-am lăsat.
Când a aflat că sunt însărcinată a fugit.
Mai am încă jacheta.
Și te am și pe tine, Marnie.
După accident, când eram în spital,
au încercat să mă convingă să te dau pentru a fi adoptată.
Dar n-am vrut.
Te vroiam pentru mine.
Și i-am jurat lui Dumnezeu
că dacă mă lasă să te țin și tu nu-ți vei mai aminti,
nu vei ajunge ca mine.
Decentă.
Decentă?
Oh, mamă!
Ți-ai realizat dorința.
Cu siguranță sunt decentă.
Bineînțeles, sunt o impostoare,
o mincinoasă și o hoață,
dar sunt decentă.
Marnie, e timpul să ai puțină milă pentru tine însăți.
Când un copil...
un copil de orice vârstă, Marnie, nu primește dragoste,
ia ce apucă indiferent de unde.
Nu e chiar așa de greu de înțeles.
Ridică-te, Marnie. Stai pe piciorul meu.
Așa. Așa-i mai bine.
Mark?
Ce... Ce voi face?
Ce se va întâmpla?
Tu ce vrei să se întâmple?
Cred că... vreau să se lămurească totul.
Mă voi...
Mă voi duce la închisoare?
Nu. Nu și după ce le voi povesti totul.
Vom pleca acum.
Doamnă Edgar, o voi aduce pe Marnie înapoi.
E foarte obosită acum.
La revedere, mamă.
La revedere.
La revedere, păpușico.
Oh, Mark...
Nu vreau să mă duc la închisoare.
Aș prefera să stau cu tine.
Serios, dragă?
# Cheamă un doctor #
# Cheamă o asistentă #
# Cheam-o pe doamna # # Cu geanta din piele de crocodil #
SFÂRȘIT
Traducerea și adaptarea ȘTEF IONESCO